Capítol 11. Gestió del color amb el GIMP
| Part II. Com convertir-se en un mag del GIMP |

## Capítol 11. Gestió del color amb el GIMP

## 1. Gestió del color en el GIMP

Molts dispositius que feu servir en el vostre flux de treball de disseny o fotografia, com ara càmeres digitals, escàners, pantalles, impressores, etc., tenen les seves pròpies característiques de reproducció del color. Si no es tenen en compte quan s'obren, editen i es desen, alguns ajustos indesitjats poden passar a les imatges. Amb el GIMP podeu aconseguir resultats satisfactoris per a la web i per a la impressió.

Figura 11.1. Flux de treball del processament d'imatges

Flux de treball sense gestió del color

Procés amb la gestió del color

### 1.1. Problemes amb el flux de treball sense gestió del color

El problema bàsic de la manipulació d'imatges sense gestió del color és que simplement no podeu veure el que feu. Això afecta dues àrees diferents:

1. Hi ha diferències en els colors provocades per diferents característiques dels diferents dispositius com ara càmeres, escàners, pantalles o impressores

2. Hi ha diferències en els colors provocades per les limitacions de l'espai de color que un determinat dispositiu pot gestionar

El propòsit principal de la gestió del color és evitar aquests problemes. El plantejament que se segueix per fer-ho implica la suma d'una descripció de les característiques del color per a una imatge o un dispositiu.

Aquestes descripcions es diuen perfil de color. Essencialment, un perfil de color és una taula de consulta per traduir les característiques d'un color específic d'un dispositiu a un espai de color d'un dispositiu independent, anomenat espai de treball. Totes les manipulacions de la imatge es fan a imatges en aquest espai de treball. A més, el perfil de color d'un dispositiu es pot usar per simular com es veurien els colors sobre aquest dispositiu.

Habitualment, els productors de dispositius creen els seus propis perfils de color. Per fer que aquests perfils es puguin usar amb independència de la plataforma i del sistema operatiu, el ICC (Consorci Internacional del Color) va crear un estàndard anomenat perfil ICC que descriu com es desen els perfils de color en els fitxers i com s'integren en les imatges.

### 1.2. Introducció al flux de treball amb gestió del color

| Suggeriment
La majoria dels paràmetres i els perfils descrits es poden configurar en les preferències del GIMP. Consulteu Secció 1.4, «Gestió del color» per a més informació.

#### 1.2.1. Entrada

La majoria de les càmeres digitals incrusten un perfil de color als fitxers de cada foto sense la intervenció de l'usuari. Els escàners digitals, generalment, tenen el seu perfil de color, que també incrusten en les imatges escanejades.

Figura 11.2. Aplicar el perfil ICC

Quan s'obre una imatge amb un perfil de color incrustat, el GIMP ofereix la possibilitat de convertir el fitxer a l'espai de color RGB. Per defecte és sRGB i es recomana que els treballs es facin en aquest espai de color. Si decidiu mantenir el perfil de color incrustat, la imatge també es mostrarà correctament.

En el cas que per alguna raó el perfil de color no estigui incrustat en la imatge i sapigueu quin hauria de ser (o en tingueu algun indici), podeu manualment assignar-ne un a la imatge.

#### 1.2.2. Visualització

Per aconseguir els millors resultats, necessiteu un perfil de color per al monitor. Si el perfil del monitor està configurat, en el sistema o en la secció de la gestió del color del diàleg de preferències del GIMP, els colors de la imatge es mostraran amb la màxima precisió.

Una de les ordres més importants del GIMP per treballar amb la gestió del color es descriu en Secció 5.11, «Filtres de visualització».

Si no teniu un perfil de color per al monitor, podeu crear-ne un amb un dispositiu de calibratge i eines de mesura. En sistemes UNIX us caldrà el Sistema de gestió del color Argyll™[ARGYLLCMS] o LProf™[LPROF] per a crear els perfils de color.

##### 1.2.2.1. Calibratge i anàlisi de perfils

For displays there are two steps involved. One is called calibration and the other is called profiling. Also, calibration generally involves two steps. The first involves adjusting external monitor controls such as Contrast, Brightness, Color Temperature, etc, and it is highly dependent on the specific monitor. In addition there are further adjustments that are loaded into the video card memory to bring the monitor as close to a standard state as possible. This information is stored in the monitor profile in the so-called vcgt tag. Probably under Windows XP or Mac OS, the operating system loads this information (LUT) in the video card in the process of starting your computer. Under Linux, at present you have to use an external program such as xcalib or dispwin. (If one just does a simple visual calibration using a web site such as that of Norman Koren, one might only use xgamma to load a gamma value.)

The second step, profiling, derives a set of rules which allow GIMP to translate RGB values in the image file into appropriate colors on the screen. This is also stored in the monitor profile. It doesn't change the RGB values in the image, but it does change which values are sent to the video card (which already contains the vcgt LUT).

#### 1.2.3. Simulació d'impressió

Fent servir el GIMP, podeu obtenir fàcilment una previsualització de com es veurà una imatge sobre paper. Donat un perfil de color per a la impressora, la pantalla es pot canviar al mode de prova d'impressió. En una sortida d'impressora simulada, els colors que no es puguin reproduir seran marcats opcionalment amb un gris neutral, i això us permet corregir els errors abans d'enviar les imatges a la impressora.

Capítol 10. Millora de fotografies |  | Capítol 12. Enriquiment del vostre GIMP

Report a bug in GIMP Report a documentation error